ГОЛОВА ПРОВОДУ ОУН ОЛЕГ ШТУЛЬ (1917–1977). СТАНОВЛЕННЯ ОСОБИСТОСТІ - Зек, Богдан (Літопис Волині, 2024)
Мета роботи полягає у висвітленні життєпису О. Штуля періоду становлення його особистості, чинників, які впливали на цей процес. Значною мірою це дасть змогу зрозуміти мотивацію діяча під час прийняття рішень. Методологія дослідження базується на принципах системності, об’єктивності та історизму. У роботі використано як загальнонаукові, так і спеціальні методи історичного пізнання. Серед загальнонаукових варто назвати інструменти аналізу і синтезу, індукції та дедукції, порівняння, критичний метод. Досягнення мети стало можливим завдяки спеціально-історичним методам: просопографічному, історико-проблемному та історико- хронологічному. Категорії особистості та часу її становлення окреслено шляхом використання методики міжпредметних зв’язків. Послуговуючись здобутками психології, часом становлення особистості визначили 17-річний вік. З огляду на це, відповідним чином вибудувано й хронологічні межі роботи. Наукова новизна дослідження полягає у спробі визначення чинників впливу на формування особистості історичного діяча. Робота суттєво доповнює біографію О. Штуля, період навчання у Кременецькій духовній семінарії. Для подальших дослідників стануть у нагоді нові джерела, уведені до науково обігу у згаданій праці. Становлення особисті О. Штуля відбувалося під впливом двох чинників. Перший – родинне оточення. Безпосереднім вихованням дітей опікувалася мати-вчителька, але домінував авторитет батька. Надзвичайно активний як у церковному, так і громадському житті, він мав безумовний вплив на своїх дітей. Часті зміни парафій, переїзди не сприяли матеріальному забезпеченню родини. Діти, як і дорослі, постійно звикали до нового середовища. О. Штуль, імовірно, уже тоді розумів ціну, яку платить батько за свою позицію. Другий чинник – навчання у Кременецькій духовній семінарії, де юнак не лише зустрів однодумців, а й ґрунтовніше пізнав ідею української державності. Указані аспекти мали безумовний вплив на подальший життєпис О. Штуля. Певною мірою вони вплинули на те, що саме він, а не хто інший, став провідником ОУН.