ВИКОРИСТАННЯ СОЦІАЛЬНИХ МЕДІА В КОМУНІКАЦІЙНІЙ СТРАТЕГІЇ У ПУБЛІЧНОМУ УПРАВЛІННІ ДЛЯ ЕФЕКТИВНОЇ ВЗАЄМОДІЇ З ГРОМАДСЬКІСТЮ: ОСОБЛИВОСТІ ТА РЕКОМЕНДАЦІЇ - Бондар, Ганна (Літопис Волині, 2024)
Статтю присвячено аналізу особливостей та перспектив використання соціальних мереж у комунікаційній стратегії у публічному управлінні для ефективної взаємодії з громадськістю через їхню здатність сприяти демократії, забезпечуючи більшу участь громадян у суспільно-політичному житті країни, надаючи інформацію про дії влади та більше можливостей для взаємодії під час прийняття політичних рішень, що сприяє легітимності влади. Висвітлено особливості законодавчого забезпечення, судових рішень та практики використання облікових записів посадовими особами та державними службовцями США в соціальних мережах, що класифікуються як публічні форуми для взаємодії з громадянами. Результати дослідження доводять, що хоча платформи соціальних медіа можуть бути корисними для державних службовців і посадових осіб під час їхньої взаємодії, комунікації з громадянами, проте вони не є автоматичними механізмами участі громадськості в управлінні, незважаючи на це, потреба в них зростає. Обговорення та пряма взаємодія між громадянами та державними службовцями можуть посилити легітимність прийняття управлінських рішень і створити стабільні умови розвитку соціуму, сприяти соціальному діалогу, убезпечити суспільство та державу від політичних, економічних, соціальних криз. Це все здатне сприяти підтримці влади громадськістю, упевненості в адекватності і справедливості політичних рішень. Установлено, що органам влади всіх рівнів в Україні необхідно змінити організаційну культуру, правила, політику та процедури, тоді може зникнути проблема щодо легітимності влади. Упровадження інструментів соціальних мереж без зміни організаційної культури в органах державної влади та місцевого самоврядування, процедур чи правил недостатньо для взаємодії з громадськістю у публічній сфері чи подолання проблеми легітимності влади, інакше посадові особи та держслужбовці ризикують підвищити очікування громадськості та не виправдати їх, що може призвести до суспільної недовіри до влади.