СТАНОВЛЕННЯ ОСОБИСТОСТІ УКРАЇНСЬКОГО ХУДОЖНИКА Й ДИСИДЕНТА ОПАНАСА ЗАЛИВАХИ - Ципуга, Андрій (Літопис Волині, 2025)
Метою статті є всебічне дослідження особливостей формування світогляду і становлення особистості Опанаса Заливахи протягом перших сорока років його життя. Методологічною основою статті стали принципи об’єктивності, історизму, усебічності, наступності, а також комплекс загальнонаукових і спеціально- історичних методів. У роботі використано методи аналізу й синтезу, проблемно-хронологічний, ретроспективний, метод порівняння й зіставлення інформації з різних джерел. Основу джерельної бази становлять спогади самого О. Заливахи, його близьких і знайомих, праці інших дисидентів – В’ячеслава Чорновола й Богдана Гориня, а також матеріли Галузевого державного архіву Служби безпеки України (ГДА СБУ). Простежено ключові віхи життєвого шляху О. Заливахи в дитячі, юнацькі й молоді роки, які мали значний вплив на формування його світогляду, становлення художника як особистості з яскраво вираженою українською національною свідомістю. Автор доходить висновку, що в період дитинства та юності О. Заливаха перебував під загрозою позбавлення своєї національної ідентичності. Сталінські репресії й Голодомор 1932–1933 рр., спрямовані на знищення свідомого українства, зумовили відсутність доступу дисидента до українських культурних надбань впродовж тривалого періоду. Тим не менше художник навіть в умовах переселення на Далекий Схід Російської Федерації зумів зберегти як родову пам’ять, так і національну свідомість. У радянський період дисидент не мав повноцінної змоги розвиватися також і як митець. Тоталітарна система в СРСР перешкодила процесу здобування О. Заливахою якісної мистецької освіти, не лише ускладнивши його життєві обставини, а й нав’язуючи художникові власні обмежені уявлення щодо мистецтва. Значні перешкоди створювалися також і в період роботи митця за спеціальністю наприкінці 1950-х – у першій половині 1960-х рр., адже радянська влада через заборони виставок зумовлювала відсутність доступу мистецької спадщини художника для широкого загалу. Загалом О. Заливаха, незважаючи на творчість поза нав’язаними тоталітарним режимом в СРСР рамками, міг отримати визнання лише серед вузького кола осіб, які також мали нонконформістські погляди.