ОСВІТНЯ ДІЯЛЬНІСТЬ УПЦ КП В ЗАХІДНІЙ УКРАЇНІ В ПЕРІОД 1992–2018 Р. - Хоміцький, Василь (Літопис Волині, 2022)
У статті проаналізовано освітню діяльність Української Православної Церкви Київського Патріархату (далі ̶ УПЦ КП) на території Західної України в період 1992–2018 р. З постанням нової інституції УПЦ КП в 1992 р. розпочала роботу її освітня структура. За рішенням синодів відкривались всі духовні навчальні заклади. Охарактеризовано ступені духовної освіти та їх особливості в УПЦ КП. Заклади освіти Київського патріархату формувались і розвивались згідно із статутом УПЦ, прийнятим у 1991 р. Даний документ передбачав структуру і трьохступеневу модель освіти. У кожній області західного регіону України у визначений період були відкриті заклади освіти УПЦ КП, а інколи декілька, мається на увазі інших конфесій. Для єпархій це було престижно, але для працевлаштування – ні. Адміністрація освітніх закладів не враховувала потребу в зайнятості випускників, при цьому зараховувала студентів на навчання. А особливість священничого життя така: під час навчання ставленики, які мали бажання рукоположитись перед таїнством священства, одружувались. І ось випускник в сані, в нього є сім’я, а працевлаштуватись тривалий час не міг, бо не було вакантного місця. Відтак богослови в сані, або без, змушені були іти працювали різноробочими тривалий час, щоб працевлаштуватись. Замість того, щоб служити Богу і людям. Із постанням ряду семінарій мало уваги приділялось підготовці дяків-регентів, без яких священнику на парафії не обійтись. Також потрібно було врахувати ще один момент: усі священнослужителі навчались від 4 до 8 і більше років, а церковні дяки (читці, співці) більшою мірою взагалі не мали фахової освіти, що негативно впливало на стан церковного служіння. Із 2006 р. духовна освіта УПЦ КП зазнала реформ. Зазнала змін назва освітніх закладів: «православна богословська академія» замість, «семінарія і академія». Особливу увагу приділено фінансуванню закладів освіти і забезпеченню їх матеріально-технічною базою. Утримання викладачів-священників відбувалось за рахунок ввірених парафій. Матеріальна база закладів освіти в період з 1992 до 2002 р. була вкрай низькою. Особлива увага у визначений період приділялась студентам-вихованцям. Ректорат духовних закладів освіти все більше цікавився побутом у гуртожитках а відтак і відпочинком своїх вихованців. Показано становлення студенства в духовних закладах освіти і їхня роль у житті церкви.