МИНУЛЕ УКРАЇНИ У ПРАЦЯХ ВАДИМА ПАССЕКА - Трубчанінов, Сергій (Літопис Волині, 2022)
У статті аналізуються праці Вадима Пассека (1808–1842), в яких популяризувалося українське минуле. Цей автор відомий передусім як письменник, етнограф, статистик, археолог і видавець. Проте його цікавила також українська старовина, особливо минуле й пам’ятки культури Слобідської України. І це не випадково, адже він був нащадком козацько-старшинського роду зі Слобожанщини, хоча й народився в Тобольську, де його батько перебував у засланні. Знавець українського фольклору Микола Сумцов характеризував В. Пассека як м’якого, чулого, доброзичливого ідеаліста. Його відносять до кола харківських романтиків, пізніше у Москві він був близький до слов’янофілів. Так, у листі до Ізмаїла Срезневського (вересень 1839), який мав вирушити в наукову подорож в Європу, В. Пассек виклав свою мрію про об’єднання всіх слов’ян під владою російського царя. У своїй 5-томній збірці «Нариси Росії» (1838–1842) В. Пассек опублікував чимало власних розвідок з різних проблем. Зокрема, сучасні дослідники наголошують на його внескові в українську фольклористику, відзначають археологічні та пам’яткознавчі нариси. Нариси В. Пассека з історичного минулого України ґрунтувалися на його історично-географічних уявленнях. Зокрема, ще у своїх ранніх працях він наголошував, що саме «малоросіянам» належить спадщина княжої доби. Дослідник пишався тим, що вони перебували в лавах переможного війська князя Святослава. В. Пассек підкреслював, що православна віра вперше була прийнята Малоросією. В есе «Малоросія» (1834) автор навів приклади глибоких відмінностей у національному характері та історичному розвиткові «південних слов’янських племен – нинішніх малоросіян» від «північних племен – росіян». На його думку, із самого духу південних слов’ян, звичаїв та самого побуту малоросіян виникла удільність, тоді як дух північних племен став для неї домовиною. В. Пассек наголошував, що Україна (Слобожанщина) була «чистим творінням» Малоросії. В інших своїх нарисах молодий дослідник змалював історичні пам’ятки Києва, південні границі княжої держави, історико-географічний образ Слобожанщини та ін.