СТВОРЕННЯ ТА ПОЧАТКОВА ДІЯЛЬНІСТЬ ТИМЧАСОВОГО УРЯДУ БУКОВИНИ (ЛИСТОПАД 1918 Р. – КВІТЕНЬ 1919 Р.) - Кушнір, Ярослав (Літопис Волині, 2024)
Розпад Австро-Угорщини супроводжувався процесами відновлення низки держав та вирішення долі територій, які мали у своєму складі національні групи, близькі до тих держав, з якими межувала імперія. Буковина мала у своєму складі дві найбільші національні групи, кожна з яких претендувала на встановлення влади. Проте якщо українські політики бачили майбутнє в розділі Буковини за етнічною ознакою, то румунські вважали за необхідне всю Буковину включити до складу королівства Румунії, оскільки Румунія сприймала Буковину як історичну частину свого етнічного та культурного простору. Так румунські політики прагнули зміцнити позиції своєї держави, включивши до її складу нові території. Буковина мала значний аграрний потенціал та природні ресурси, які були важливими для економічного розвитку Румунії. Захоплення цієї території давало змогу розширити економічні можливості та розширити ринки збуту. Оскільки ситуація склалася на користь румунської сторони, а українська не змогла втримати владу в українській частині краю, то за Румунською національною радою залишилося право управляти колишнім герцогством. Створений на підставі «Основного тимчасового закону стосовно влади краю Буковини» тимчасовий уряд, сформований із членів РНР, керував краєм, роблячи перші кроки до уніфікації системи управління Буковини з румунською системою, та намагався ввести нагальні заходи, які мали поліпшити становище населення краю в повоєнних умовах. Після цього уряд Буковини ухвалював окремі рішення, що давали змогу управляти краєм в різних сферах діяльності, зокрема: сільського господарства, організації місцевої влади, аграрних та адміністративних питань, благоустрою та освіти.