ЧИСЕЛЬНІСТЬ, СОЦІАЛЬНА СТРУКТУРА Й ЗАЙНЯТІСТЬ ПОЛЬСЬКОГО НАСЕЛЕННЯ РІВНОГО НАПРИКІНЦІ ХІХ – НА ПОЧАТКУ ХХ СТОЛІТТЯ - Омельчак, Тетяна (Літопис Волині, 2025)
У статті на основі джерел і літератури досліджено чисельність, соціальну структуру й зайнятість польського населення Рівного наприкінці ХІХ – на початку ХХ ст. Установлено, що польська громада Рівного становила лише 6,77% від загальної чисельності мешканців міста. Більшість поляків Рівного були римо-католиками. З’ясовано, що понад половину поляків Рівного були грамотними. Значна кількість представників польської громади, особливо серед чоловіків, були не одружені, що свідчило про кризу шлюбно-сімейних взаємин серед поляків Рівного. Відсутність можливості вибрати пару серед нечисленної польської громади міста змушувала шукати пару серед мешканців Рівного, які були представниками інших віросповідань. Із кінця ХІХ ст. основним джерелом зростання чисельності міського населення Волині стала внутрішня міграція. Серед мешканців Рівного переважали вихідці з Волині, уродженці Рівненського повіту при цьому становили більше ніж 37%. Лише третю частину населення міста Рівного становили уродженці інших губерній європейської частини Російської імперії та губерній Привіслянського краю. Досить незначною серед мешканців Рівного була частка іноземних підданих, більшість із яких становили громадяни Австро-Угорської імперії. У становій структурі польської громади Рівного переважали селяни, на другому місці були міщани, а на третьому – представники дворянства. Згідно з даними Всеросійського перепису населення 1897 р., кожен четвертий представник польської громади Рівного працював у прислузі, особливо висока частка зайнятості в цій сфері була серед жінок. Чоловіки-поляки працювали в усіх без винятку сферах, найбільше їх зафіксовано на військовій службі, у промисловості й ремеслі. Дані перепису свідчили й про досить незначну кількість поляків Рівного на державній службі.